Rør dig ikke!
-Charlie! -Hvad fanden laver du?
Mig? Hvorfor lusker du omkring?
Jeg glemte mine nøgler. Læg kniven fra dig, fjols.
Klokken er tre. Hvad foregår der?
Ingenting.
-Hvor har du været? -Ude.
I de sidste to uger er du kommet sent hjem hver aften.
Har jeg et udgangsforbud?
Er du ude med fyrene efter arbejdet?
-Har du en ny kæreste? -Ved du hvad?
Jeg behøver ikke at fortælle dig alt.
Tag dig hellere af Claudia. Gå nu i seng.
-Er der noget galt? -Gå i seng.
-Læg nu på, Claudia. -Du irriterer mig.
Der er en telefonboks på hjørnet. Hej, Artie. Det er mig.
Det nye pudder er ikke så godt. Hold dig til det gamle.
Okay. Hvor lang tid tror du, det vil tage?
Chancen for at komme i juryen er lille.
Man bliver som regel valgt med det samme.
Jeg ringer.
-Hvad sker der? -Claudia er ved at starte en bande.
-Undskyld, Donna. -Dana.
-Har du ikke time i dag? -Det er tirsdag og torsdag.
-Lektier? -Vi har fri i to dage.
-Hører I ikke efter? -Hun ringer tilbage, Marty.
Artie!
-Jeg skal ringe til Kate. -Så ring fra boksen.
Fyren gav mig kun to dollars .
Nu kommer ejeren.
Han er blevet klippet, og det er en ny jakke.
Observerer du ham eller hvad?
-Nej... Jo, måske. -Julia!
Han ved garanteret ikke, hvad jeg hedder.
Julia? Kan jeg få et glas Perrier?
Du tabte.
-På husets regning. -Har vi råd til det?
-Virkelig? -Det går ikke synderlig godt.
-Må jeg komme med et råd? -Ja.
Det er de samme bands, der spiller forskellige steder, ikke?
Hvis du betaler transporten, kan du hyre et band
og blive kendt for at præsentere nye bands.
Vi skal have folk til at komme her, uanset hvem der spiller.
Det kunne for eksempel være... en våd T-shirt-konkurrence.
-Det er for sjov, ikke? -Nej, jeg har investeret alt i stedet.
-Jeg vil have profit for enhver pris. -Så må jeg nok hellere arbejde.
Loren har fortalt mig, du er dygtig.
-Spurgte du? -Han sagde, du var den bedste.
Vent lidt... Hvorfor har ingen af os dit telefonnummer?
Hvordan ved du det?
-Pizza? -Nej, det er mrs Gideon.
-Hvem? -Fra socialmyndighederne.
Jeg kommer nu! Lige et øjeblik!
-Hej, mrs Gideon. -Må jeg komme ind, Bailey?
Tænk ikke for længe over svaret.
-Havde vi aftalt en tid? -Du ved, vi kommer uden varsel.
Undskyld, jeg kommer så sent. Din bror arbejder, og I går i skole,
så hvis jeg vil se jer alle sammen, er det bedst om aftenen.
Vi plejer at være samlet.
Bortset fra i aften.
-Hvad tror I? -Jeg tror ikke, det er lønforhøjelse.
Det var ikke meningen at lade jer vente.
Jeg sad fast på toilettet.
-Reparerer du døren, Loren? -Jeg arbejder på det, chef.
Der har ikke været mange gæster på det sidste, så hør her...
Fra nu af skal musikken ikke være det eneste højdepunkt.
I skal også være det, og derfor skal vi have en ny dresscode.
-Mener du våde T-shirts? -Det skal være noget stramt.
Vi er nødt til at vise lidt nøgen hud.
Jeg siger altid: "Man skal udnytte sine aktiver."
Er det det, du gør?
Jeg har bestilt nogle uniformer, som I kan prøve senere.
Det var alt. Det var ikke så slemt, vel?
-Hvordan har mrs Kelleher det? -Barnepigen? Hun...
Hun var nødt til at rejse.
Ja... det er rigtigt.
Det hele står her. I ansatte en vis Kirsten Bennett.
Julia!
-Du kan godt huske... -Mrs Gideon? Hvorfor er du her?
-Det er et rutinebesøg. -Det er rart at se dig.
Jeg skal på toilettet. Jeg er ved at eksplodere.
Hun har sin mors blære.
Skal jeg ringe og spørge Charlie, hvornår han får fri?
Åh, Gud!
Hej, Joe. Må jeg tale med Charlie?
Hvad? Nej, jeg troede, han sagde...
Godt nok. Tak, Joe.
Bare sig, jeg har ringet. Tak.
-Han er ved at holde pause. -Det sker.
Det er underligt. Vi plejer som regel at sidde og lave lektier og sludre.
Jeg ser lige, hvad Julia laver.
-Julia! -Vent lidt!
For Guds skyld, Julia... Hej.
Hej igen. Jeg var bare ved at klæde om.
-Vi spiller en forestilling i... -Kirken.
-Kirkeskolen. Det er mod sult... -Sygdomme.
Sult og sygdomme. Det er meget lystigt. Jeg henter en trøje.
-Du har sikkert lyst til at se Claudia. -Ja, tak.
Hun optrådte med et lokalt orkester. Det stod i avisen.
Hun er en stolthed for os og for jer.
Hun sover muligvis. Hun øver sig så meget.
Claudia... Claudia?
Claudia?
-Claudia? -Klokken er ti om aftenen.
Ved du hvad? Hun er ude med Charlie.
De har brug for at være sammen lidt.
Er der noget andet, du vil se?
Jeg har vist set nok.
-Hun må være hjemme hos nogen. -Klokken halv elleve?
Hvad laver I? Hvad har du på under din trøje?
Claudia er forsvundet. Vi kan ikke finde hende.
-Hvor har du været? -På arbejde.
-Der må være en besked. -Nej, og ingen har set hende.
-Sagde hun, hun skulle noget? -Nej, det tror jeg ikke.
Hun må være hjemme hos nogen. Det er den eneste mulighed.
Vi aner det ikke.
-Hun er nok omkring 120 cm. -Hendes vægt?
-Hun vejer som en normal 11-årig. -Hvad tøj har hun på?
-En kjole. -Cowboybukser.
-Ved I ikke, hvad tøj hun har på? -Åbenbart ikke.
Har I et nyere billede af hende?
Det her er fra sidste år.
Eller måske året før. Hendes pandehår er længere.
-Jeg udsender en efterlysning. -Skal vi køre rundt og lede?
Nej, prøv at tænke over, hvor hun kan være. Vent ved telefonen.
Jeg har brug for en underskrift.
Hvorfor skal I have tandlægens navn?
Det er for identificeringen. Lad os håbe, det ikke bliver nødvendigt.
-Er der noget? -Noder...
Et kunstprojekt... En ønskeliste til fødselsdagen...
-Er der ikke nogen notesbog? -Her er et nummer.
Det er min skrift.
Hvorfor har du hævet 400 dollars? Det er en kvittering fra forleden.
-Det står ikke i checkhæftet. -Skal vi tale om det lige nu?
Jeg ved det ikke. Han har måske en hemmelig kæreste.
"Kære dagbog."
-Det er et tillidsbrud. -Der kan være et telefonnummer.
Brug en hårklemme. Hun opdager det ikke.
Men han er træt hele tiden, og hans øjne er altid røde.
Tror du, Charlie tager stoffer? Hold da op.
Sådan.
"Jeg kan lide den nye barnepige... Owen tog næsten et skridt i dag."
-Vidste du det? -Nej.
"Julia er mærkelig..." Glem det.
"Bart elsker Jamie. Karen elsker Jimmy. ? elsker Claudia."
-Det er det hele. -Godt. Der er ingenting.
-En af os burde få lidt søvn. -Hvad så med Charlie?
-Hold nu op. -Han lever et dobbeltliv.
Slip det. Han har ret til et privatliv.
Det var godt sagt, Julia. Men privatlivet er gået lidt amok.
En af os er forsvundet, og ingen ved, hvad de andre foretager sig.
-Claudia. -Ja.
Claudia!
Er der noget galt?
-Har du det godt? -Ja.
-Hvor har du været? -Jeg sov hjemme hos Dana.
-Og jeg har mødt en fyr. -Hvad?
-Er det ikke fedt? -Hvorfor ringede du ikke til os?
-Hvorfor skulle jeg det? -Fordi vi blev bekymrede.
-Vi har været oppe hele natten. -Politiet kom.
Det var da dumt.
-Det gør du aldrig igen! -Jeg sagde, hvor jeg gik hen.
-Til hvem? -Jeg råbte det til dig gennem døren.
Du sagde "okay", og du hørte ingenting på grund af musikken.
Du sad på sofaen, og du nikkede.
Jeg sov.
Hvis I var så bekymrede, kunne I have fundet Danas nummer.
Det står i telefonbogen. Men I kender måske ikke efternavnet.
Ingen af jer interesserer sig for mine venner eller mit liv.
I burde bebrejde jer selv.
Jeg er ved at blive til en kvinde, men I ser det ikke.
Skal vi kramme hende eller myrde hende?
Lad os stemme.
-Jeg føler mig som en luder. -Det tager en evighed at få den på.
Vi skal have løn for det.
Så er han der igen.
-Hvad har du lyst til? -Et eventyr.
-Hvad skulle det være? -Dit nummer.
-Hvad vil du have at drikke? -Brug din fantasi.
Jeg har masser af idéer.
Godt gået, Julia.
Vi har altså fået fire klaps i numsen.
Fem, undskyld. Tre sjofle kommentarer og to tilbud om at dyrke sex.
Er der opstået brand derinde? Hvad foregår der?
Vi vil helst ikke være besværlige, men vi vil ikke have uniformerne.
-Nej? -Vi ved, du vil tiltrække kunder.
Det forstår vi, men vi vil ikke være lokkemad.
Vi må finde en anden løsning, for det her går ikke.
-Javel. Er I enige om det? -Ja.
Udmærket, men så... I er fyret.
Hvad?
Bailey! Det er løgn! Du følger efter mig.
Hvad laver du i Berkeley?
-Jeg vil vide, hvad du foretager dig. -Det angår ikke dig.
Jo, for du lyver om at være på arbejde.
Du kommer hjem klokken tre om natten, og du hæver 400 dollars.
Hvad foregår der, Charlie? Har du problemer?
-Det er stoffer, ikke? -Hvad?
-Jeg ved, at de sælger det her. -Ja, der fik du mig.
-Jeg skifter bleer og sælger stoffer. -Hvad er det ellers?
Forsvind herfra, Bailey!
Charlie...
Du har ringet til familien Salinger. Læg en besked.
Det er Jane Gideon. Jeg kommer på besøg igen i morgen kl. 17.00.
Hvis jeg ikke hører andet, forventer jeg at se jer alle sammen. Tak.
Der lå en besked på telefonsvareren. Mrs Gideon vil se os alle sammen.
Hun synes nok, det hele er noget rod.
Og hun har ret.
Hvis hun har tænkt sig at komme igen,
skal du være ærlig over for os.
Jeg tager en uddannelse.
Jeg er ved at læse til arkitekt, så jeg går på biblioteket her aften.
Ja. Find på noget bedre.
Arkitektur 134. Lærer: Eric Dwight. Seaton Hall, lokale 306.
-Du er alvorlig. -Ja.
-Så de 400 dollars... -Studieafgift og bøger...
Det er da supergodt! Det er godt, du forsøger igen.
Jeg er kun interesseret i at bestå.
Det er en god start.
Hvorfor skjuler du det?
-Jeg vil ikke have, at folk ved det. -Hvorfor?
Sådan er det bare. I behøver ikke vide alting.
-Bedste veninde? -Dana Shepherd med e-r-d.
Før var det Jill Thorton, men hun skrev af efter mig.
-Vil mrs Gideon vide alt det? -Vi vil også gerne vide det.
-Yndlingslærer. -Mrs Carver.
Hun går med Reebok-sko og bruger alt for meget rouge.
Yndlingswhisky?
-Yndlingsfyr? -Hvem var det i telefonen forleden?
-Han hed vist Arnie. -Artie.
-Artie... -Spyt ud. Vi vil vide det hele.
Jo, han er... meget høj.
-182 cm? -Højere end mig.
-Hobbyer? Særlige evner? -Han spiller bækken.
Han kan vrikke med et øre, og jeg kender ikke andre, der kan det.
I kan selv se det... i dag. Vi har en date.
En date?
Den velformulerede mr Ponti mener, at arkitektens materialevalg er...
Ude at skide?
Kan vi sige noget mere?
Halløj?
-Ja. -Proportionerne er forkerte.
Bygningen er alt for stor. Der er ikke taget hensyn til stedet.
Kan alle se det?
Fremragende. En god arkitekt skal indånde og fornemme stedet,
inden han begynder at tegne.
Derfor skal vi tilbringe en dag på en byggeplads nu på fredag.
Der er obligatorisk tilstedeværelse.
Efter besøget får I en opgave, som I har 48 timer til at løse.
I kommer til at bruge hele weekenden, og jeg skubber ikke fristen.
Jeg vil se, om I kan klare en tidsfrist. Vi går videre til det næste.
-Tror du, hun åbner køleskabet? -Godt tænkt.
Lav en indkøbsliste. En masse frugt og måske en kylling eller noget.
Vi smider de søde cornflakes ud. Du er tilbage.
Godt. Vi skal have besøg af socialmyndighederne.
-Vi mangler en barnepige. -Vi har brug for dig.
Jo, jeg... Jeg blev faktisk udvalgt.
-Jeg skal gøre min pligt. -Er du blevet indkaldt?
-I en jury. -Er det indbrud eller vold?
Det er mord.
Det betyder sikkert, at du ikke kommer i et par dage.
Når de vil adskille os, er det et dårligt tegn.
Godt, men sagen er...
Jeg tror ikke, I hører fra mig.
Bill... Bill!
-Kirsten! -Bailey?
-Hvad laver du her? -Jeg var i nærheden, så...
-Har Owen det godt? -Ja, han har det fint.
Han kan snart gå. Du skulle se ham.
Vi har det godt. Også Charlie.
Det er godt. Jeg har en forelæsning.
Vent lige lidt... Jeg ved, du ikke skylder os noget.
Du var genial, og Charlie ødelagde det.
Jeg forstår godt, hvis du vil glemme alt om os.
-Nej. Sådan er det slet ikke. -Er det ikke?
Det er godt, for vi har virkelig brug for din hjælp.
-Det var en overraskelse. -Jeg kommer for min løn.
Ja. Det er klart.
Nogle af de andre piger er tilbage på trods af uniformen.
-Så vigtigt er penge ikke. -Giv mig en chance.
Bliver det næste så mudderkampe? Ellers tak.
Profit for enhver pris, ikke?
Hvorfor er du så fordømmende? Du ved ingenting om mig.
-Du fyrede os alle sammen. -Jeg havde ikke noget valg.
Jeg driver en forretning, og jeg er ved at miste den.
Jeg har et lån på 10.000 dollars og snart en konkurs.
Jeg er måske lidt kynisk, og du er muligvis skuffet over mig.
Skuffet? Hvorfor det? Jeg kender dig jo slet ikke.
Driv din forretning, som du vil. Jeg er ligeglad.
Okay...
-Du har vundet. -Hvad?
Ingen uniformer, ingen mudderkampe og ingen topløse tirsdage.
-Var det planen? -Jeg må finde en anden udvej.
Hvorfor?
Jeg vil gerne beholde dig.
Kirsten? Vil hun gerne hjælpe os?
Var du nødt til at overtale hende, eller tilbød hun det af sig selv?
Hvad?
-Spørg om det, du vil vide. -Og hvad er det?
Om hun stadig er sur.
-Er hun det? -Det ved jeg ikke.
Hun virkede interesseret, da jeg fortalte om din uddannelse.
-Fortalte du hende det? -Ja, hvorfor ikke?
-Ingen skulle vide det. -Du arbejder vel ikke for KGB.
-Det er rigtig godt, at du... -Jeg holder op.
Hvad?
Hvorfor det?
-Glem det. -Nej, jeg vil vide hvorfor.
Jeg har andre ting at sørge for.
Jeg kan ikke være på en byggeplads hele dagen,
og jeg kan ikke bruge to døgn på en opgave.
-Jeg har andre forpligtelser. -Har du talt med Joe?
Glem det nu.
Okay...
-Det blev altså for hårdt... -Jeg gider ikke høre på det der.
Hvis du havde kunnet holde din mund, ville ingen have vidst det.
Det er endnu et punkt på listen over ting, jeg ikke har fuldført.
Jeg kunne bare være stoppet uden at give nogen forklaringer.
-Hej, Artie. -Hej, Claudia.
-Er du klar til at gå? -Jo...
-Det er godt at møde dig, Arthur. -Vi vil gerne lære dig at kende.
Jeg er ked af det.
Starten af filmen er ikke særlig god.
-Chokolade? -Ja, tak.
-Vi må ikke komme for sent hjem. -Vi ser kun første forestilling.
-Sodavand? -Hygger I jer?
Undskyld mig... Toilettet.
Også mig.
-Jeg er ked af det her. -Det er ret irriterende.
Hvorfor spørger de om mine forældre og om mine fremtidsplaner?
Og min politiske overbevisning. Det er latterligt.
Og i øvrigt... Starten af filmen er faktisk det bedste.
-Jeg kan bede dem om at gå. -Nej.
Jeg tror, jeg selv går hjem. Det er ikke sjovt.
Vi ses i skolen.
Du ser godt ud.
Hej. Han må have taget to kilo på.
Hej med dig. Jeg har savnet dig.
-Jeg har også savnet dig. -Det er kun en tjeneste.
Jeg undskylder forleden dag. Det var lidt hektisk.
-Med min forestilling... -Og jeg skulle levere varer.
Og jeg glemte, Claudia var sammen med Charlie.
-Jeg sagde det til ham to gange. -Ja, det gjorde hun.
-Det er godt, du kom tilbage. -Jeg vil bare sige godnat.
-Der er noget, der dufter. -Det er nok ikke Owen.
-Mine muffins er vist færdige. -Vent lige lidt...
Jeg kom for at tale om jeres familie, og det her er dårligt teater.
Efter forleden aften kiggede jeg nærmere på jeres sagsmappe.
Jeg var især bekymret for Owen og Claudia.
-Jeg fandt noget ret foruroligende. -Hvad kan det være?
I har haft fire barnepiger i de sidste ni måneder.
Det giver ikke stabilitet omkring Owen, og den seneste barnepige er her ikke.
-Men det er nummer to. -Vi kan forklare det.
Julia?
Der står her, at du arbejder på Backstreet Burger to aftener per uge.
Men jeg har tjekket, og det gør du ikke. Du har aldrig arbejdet der.
Claudia...
For knap to dage siden udsendte politiet en efterlysning af dig.
-Jeg var hos en veninde. -Vi overreagerede.
Nej, I troede, hun var forsvundet.
Jeg kan forklare det hele. Både det med Claudia og barnepigen.
Jeg kan forsikre dig om, at jeg har styr på det hele.
-Har du det? -Ja.
Det er jeg ikke overbevist om. Der står, at du er tæt på at dumpe.
I to fag: Matematik og kemi. Du risikerer at blive smidt ud.
Det lyder ikke som en, der har styr på alting.
Vi må vist se lidt nærmere på, hvor godt den her familie fungerer.
Hvor arbejder du egentlig? Tjener du penge på den der bar?
Og hvad med dig? Troede du, du kunne dumpe bag vores ryg?
Troede du ikke, skolen ville kontakte mig?
Der er ingenting, der fungerer her!
-Ingen af os siger sandheden. -Kommer det fra dig?
-Jeg mener også mig selv. -Gider I ikke holde op!
Hvad betyder det her?
-At vi ikke kan blive sammen? -Nej, selvfølgelig ikke.
Hvad kan de gøre?
De kan overvåge os hele tiden.
Kan de dukke op når som helst og fortælle os, at det er slut?
Nej.
Jeg ved det ikke.
Halløj. Kommer du nu? Du skulle starte klokken otte.
-Hvor var du? -Jeg kan ikke arbejde her mere.
Kom nu... Hvorfor ikke?
Fordi... Det er kompliceret.
-Nej. Kan du ikke tilgive mig? -Det er ikke problemet.
Jeg kan ikke forklare det, men det er ikke godt for mig at arbejde her lige nu.
Det giver problemer.
Jeg tog en dårlig beslutning... og nu dropper du mig?
Nej. Jeg siger kun... at jeg ikke kan arbejde for dig.
Er det alt?
-Det overlever jeg nok. -Godt.
-Det er altså ikke slut. -Ikke helt.
Ikke endnu.
Der er du. Jeg har ledt efter dig.
Jeg vil ikke høre mere kritik efter i aften.
Bare fortæl mig det... Hvor galt er det i skolen?
Jeg er ikke sikker, men det er ret slemt.
Mr Coveny giver mig ekstraopgaver, men jeg får dårlige karakterer.
-Jeg har Traugott i naturkundskab. -Traugott...
Hun er hård ved os, og jeg gør mit bedste.
Jeg dovner den altså ikke.
Hvorfor har du ikke sagt det? Hvorfor holde det hemmeligt?
Det er underligt, at du spørger mig om det.
Hvorfor skal vi dumme os i hemmelighed?
Jeg ved det ikke.
Hør her... Vi kan godt tillade os at hyre en privatlærer.
Vi kan bestille mad lidt mindre for at spare nogle penge.
Du skal have din eksamen.
Jeg ved godt, du har en del ansvar herhjemme.
Du sørger for en masse ting.
Men det er ikke en undskyldning.
-Hvad? -Det samme gælder for dig.
Det samme gælder for dig.
Hvad laver du her, Claudia?
Klokken er otte om morgenen. Hvor er dine søskende?
-Vil du skille os ad? -Hvad?
Nej. Jeg vil bare sikre mig, at I har det bedst muligt.
-Ved at splitte os ad? -Jeg er ikke jeres fjende.
Jo, det er du. Du vil nok ikke være det, men det er du.
-Nej, skat. -For mig er du det.
Jeg forstår det ikke. Du siger, at du gør det for mig.
-Det gør jeg også. -Så spørg mig, hvad jeg vil.
Spørg mig nu.
Jeg skal sørge for, at du og din bror har det godt.
Vi har det godt.
For et par dage siden kom politiet, fordi ingen vidste, hvor du var henne.
Du ser kun på det, vi gør forkert.
Hvad med alt det gode?
Bailey står op midt om natten for at tage sig af Owen.
Han er 16 og passer børn fredag aften.
Julia har forbudt mig at se kabel-tv.
Charlie sørger for, vi spiser grønsager.
Bailey tog med klassen på planetariet med tre andre mødre.
Vi læser for Owen på skift, og der er meget mere end det.
Hvad mere kræver I af os?
Hvad kan vi ellers gøre? Skal vi være perfekte?
Selvfølgelig ikke.
Har andre familier det så meget bedre?
Vi har klaret os i ni måneder.
Så meget sværere kan det ikke blive. Hvad siger du?
Den eneste, der kan ødelægge det...
...og forhindre os i at være en familie,
det er dig.
-Der er morgenmad, Claude. -Hvilket job lyder bedst?
-Skynd dig! -En isbar eller et bibliotek?
-Kan du tage is med hjem? -Det tror jeg ikke.
-Biblioteket. -Ja.
Jeg kan godt sætte dig af på vej til Berkeley.
Tak.
Claudia! Hvor er hun henne?
Claudia!
-Det passer ikke. -Jeg slår hende ihjel.
-Du kunne lægge en besked. -Tænk på vores situation.
-Hvor har du været? -Jeg har haft en snak med mrs Gideon.
-Hvad sagde du? -Hvad sagde hun?
Hun forventer, at du hæver dit gennemsnit.
Hun vil have en skriftlig bekræftelse fra din arbejdsgiver.
Hun anbefaler også, at vi bruger en opslagstavle.
-Og? -Hun kommer igen om et halvt år.
-Er det rigtigt? -Hvad?
-Hvad sagde du? -Hvordan skiftede hun mening?
-Claudia? -Se!
-Gud! Han står op. -Han går.
Tekster: Rikke Schultz www.undertext.com
Subtitles downloaded with "Netflix subtitle downloader" UserScript by Tithen-Firion.